Читати книгу - "Жоні правди не казати, Народні"
![Жоні правди не казати, Народні - Читати Книжки Безкоштовно (Он-Лайн, Українською Мовою). (читати книги онлайн) Скачати книги у форматі PDF, EPUB, FB2 українською](/uploads/posts/books/no-cover.jpg)
- Жанр: Дитячі книги 🧒📖🌈
- Автор: Народні
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Був єден чоловік, і так хотів випробувати жону, чи буде віру з ним держати у правді.
– Жоно, я тобі не вірю; якби я дорогі речі знайшов, ти би на мене окликала?
– Ґаздо мій любий! Я сім раз перед тобою побожуся, що я на тебе ніколи не окличу.
Пішов той чоловік першого дня, убив куріпку і поніс, і положив у воду. Увечері каже своїй жоні:
– Ходімо, жоно, з лучницею на куріпки, бо зібралися в ріці воду пити.
Вона посвітила йому лучницею: він стрілив у куріпку і виніс на берег.
Другого дня пішов на воду, піймав струга великого, і повісив того струга на вербу, та каже своїй жоні другого вечора:
– Ходімо, жоно, струги імати, бо зібралися лазити на вербу.
Запалив їй лучницю, аби світила, а сам стрілив: упав струг із верби.
Третього дня пішов і найшов грошей багато. Увечері поносили тоті гроші і зсипали у єдну ладу. Четвертого вечора каже ґазда своїй жоні:
– Жоно моя люба! Із віри-сьмо жили, айбо тут прийде на тебе сеї ночі смерть.
Вона йому каже:
– Яка то, ґаздику, смерть?
І він їй каже:
– Лопотова війна.
– Но, не дай мені, ґаздику, тепер умерти, я тобі з віри буду служити!
Занесли до хижі єден сусік – такий, що зерно ся сипле, – і там він її замкнув у той сусік. Засвітив ясно у хижі уночі і випустив дванадцятеро курей. Насипав на той сусік курям пшениці: тоді голос дали кури дзьобами – дуже бубнували там, – і він так дав великий страх, що то є лопотова війна. Випустив жону відти з сусіка, і каже вона:
– Я тобі, ґаздику, за сесе з віри буду до смерті служити.
І пішов він п’ятого дня на село, бо хотів свою жону пробувати, чи буде тото правда. Прийшов домів і учинився, ніби п’яний. Узяв рискаль у руки і ганявся за нею – ніби її вдарить. І зашпотився на стіл, аби його жона попри припічок утекла. А жона відбігла на два сяги від хижі і почала гойкати:
– Йой-йой, у мене ґазда розбійник, найшов багато грошей і тепер п’є, а мене б’є!
І пішла до панів, завдала його до суду:
– Панове славні! Найшов мій ґазда багато грошей і мене тепер збиткує.
Закликали його пани до суду і стали йому казати:
– Чому ти, чоловіче, не ознаймив у вармеді, коли ти найшов гроші?
– Хто на мене тото, панове, свідчить, що я найшов гроші?
– Ай, на тебе твоя жона істинна свідчить.
– Не вірте їй, панове, що тото правда, бо моя жона здуріла.
І стали пани казати:
– Коли тото було?
І вона почала казати:
– Першого вечора ходили-сьмо на воду куріпок бити – я світила, а він стрілив у куріпку; другого вечора ходили-сьмо струги на вербу імати; третього вечора пішли-сьмо й тоті гроші поносили, а четвертого дня – правда, панове, – не дав мені погинути на смерть, на лопотову війну. П’ятого дня пішов та ся упив, а мене побив.
– Но, панове славні, – каже ґазда, – чи мож се вірити, сеї жони казку? Глядайте ви у протоколах, чи є тото прописано, аби куріпки ходили у ріку воду пити? А чи є де у протоколах, аби струги на вербу лазили? А чи є тото прописано – за таку смерть де чути, за лопотову війну?
Пани передивилися у протоколах, і того ніде не найшли. І його жоні видали дванадцять палиць на плечі:
– Аби ти, жоно, ніколи неправду не казала, аби-сь ся з ґаздою справувала!
А той чоловік, якби був не мав свій розум народжений, дуже би був мав багато клопоту через свою жону божену.
А кілько жоні мож вірити? Мож їй вірити в житті три речі такі.
Коли прийде чоловік на Великдень із церкви і каже: „Христос воскрес!” – і жона йому каже: „Воістину воскрес!” – тото істинна правда.
А другу річ можна вірити сесю. Коли жона винесе ґазді у поле їсти та й каже: „Ходи, ґаздо, обідати!” – і ґазда каже: „Ходи й ти, жоно хрещена, обідати”, – а вона відповість: „Не хочу, вже обідала-м” – тото є істинна правда, бо вона обід удома готувала і там не мусила терпіти, аби не їла.
А третю річ можна вірити сесю. Коли сплять обоє разом: „Хто з тобою, жоно, тепер спить?” – і вона каже: „Сам-єсь, хрещений” – і тото третя істинна правда, бо другий чоловік не сміє тоді прийти до жони, коли ґазда є вдома.
Сесе усе; но, чи не казка була? Перечитайте її!
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Жоні правди не казати, Народні», після закриття браузера.