Читати книгу - "Як завоювати сніжну відьму. Академія Торенвес, Марго Вольська"
![Як завоювати сніжну відьму. Академія Торенвес, Марго Вольська - Читати Книжки Безкоштовно (Он-Лайн, Українською Мовою). (читати книги онлайн) Скачати книги у форматі PDF, EPUB, FB2 українською](/uploads/posts/books/6/6/7/2//yak-zavoyuvati-snzhnu-vdmu-akademya-torenves.jpg)
- Жанр: Фентезі 🐉🧝♀️🗡️
- Автор: Марго Вольська
За одну вечерю я вмудрилась зіпсувати сестрі репутацію, ледь не спалила академію, зірвала магічний ритуал… А ще підписала магічний договір, не прочитавши його.
Тепер я, дівчина з нульовим магічним потенціалом, аспірантка академії Торенвес. І моя доля в руках підступного демона-декана.
Та я ще покажу на що здатна. Начувайся, Есмонде! Я тобі помщусь! Головне самій не закохатись…
___
Однотомник! Читається окремо.
В книзі будуть:
- героїня з характером
- сестра, яка бажає кращого, а виходить як завжди
- впертий герой
Історія Розанни: Як (не) закохатися в дракона.
Історія Аліси: Як підкорити вітряну відьму
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
– Мелісо, ти просто зобов’язана мені допомогти!
Я зупинилась просто біля виходу. Не тому, що гучний сестрин зойк пробудив в мені сестринські почуття та змусив дослухатись до її слів, зовсім ні. Просто, знаєте, дуже важко куди-небудь йти, якщо у тебе перед носом з гуркотом зачиняються двері, та ще й в замковій щілині повертається невидимий ключ. Я б кинулась у вікно, намагаючись втекти з кімнати, але щось мені підказувало, що і це не допоможе. Якщо Алісі, моїй сестрі, щось знадобиться, вона цього досягне, так чи інакше. Надзвичайна дівчина!
Мені б так…
– Алісо, – я повільно повернулась до неї, – ну чим, чим така, як я, може допомогти такій, як ти? Тільки не кажи, що ти вирішила мене втягнути в якусь біду!
– Коли це я востаннє тебе у щось втягувала? – вигнула брови Аліса.
– Мені перерахувати? – похмуро уточнила я.
Аліса закотила очі.
– То були просто шкільні пустощі, – заявила вона. – І все завжди добре закінчувалось!
– Для тебе.
– Тобі ніколи нічого не загрожувало. Я б не дозволила образити мою сестричку, – Аліса вперла руки в боки. – Чи ти хочеш сказати, що я погана сестра?
– Ні, ти хороша, але…
– Чи я тебе ніколи не виручала?..
Це була болюча тема. Ми з Алісою – двійнята, і, звісно ж, з дитинства були нерозлучні. Я не сумнівалась в підтримці сестри, анітрохи! Просто… Їй пощастило, а мені – не дуже.
Наш тато – могутній маг-вітровик з родовим деревом таких масштабів, що тим сімейним гобеленом можна людину прибити, такий він важкий. Та маги вітру завжди легкі на підйом та швидко приймають будь-які рішення. В молодості тата, як будь-якого нормального представника його стихії, носило світом, і десь у Південних Горах він зустрів нашу маму. Привіз її до Солатти – нашої країни, – і заявив, що одружиться. Бабуся, що сподівалась на татів шлюб ледь не з принцесою, звинуватила тата у всіх на світі гріхах, але він успішно проігнорував її крики.
В результаті наші з Алісою батьки побрались, бабуся відлучила тата від спадку, і він став будувати кар’єру незалежного мага. Працював в університеті, потім вв’язався в дослідницьку групу, повернув собі добре ім’я, але досі вперто не спілкується з родичами і каже, що вони зрадники…
У нашій сім’ї одне погано – у мами нема магічного дару. Звісно, батько неодноразово повторював, що йому на це плювати, зате не плювати генетиці. Отже, була висока ймовірність, що ми з Алісою народимось зі слабкою магією. Та… Ні, вийшло інакше. Ми з Алісою почали чаклувати десь в два-три роки, а в десять, коли прийшов час переходити на спеціалізоване магічне відділення, з легкістю здали тест. А потім… Сила Аліси почала рости. Моя – навпаки, згасала.
Ми обидві закінчили загальну магічну школу, і вже тоді було зрозуміло, що Аліса – талановитий маг і спадкоємиця роду, а зі мною одні тільки проблеми. Батьки, звісно, цим не потурали, намагались розвинути дар. Тато навіть вмовив прийняти мене до академії Торенвес, видатного магічного університету, в якому він сам і працював. Ми з Алісою вчились там разом, схожі зовні і такі різні за силою.
Вона неодноразово мене виручала, так. Якби не Аліса, я б навіть не отримала диплом, бо не змогла б захистити випускну роботу. Мені б просто не вистачило дару. Але з кожним роком я все більше відчувала себе повною нездарою на її фоні. Аліса, маг вітру, легка на підйом, швидко приймала рішення, швидко коїла дурниці… Вона все робила швидко! А я могла лише намагатись її наздогнати та все більше розчаровувалась в собі.
Після закінчення університету Аліса, звісно ж, лишилась там, вступила на спецкурс і наступного року мала отримати статус аспірантки. Я ж тепер просто сиділа вдома, бо з моїми магічними здобутками хто мене візьме на роботу? Власне, моя доля – чекати, доки хтось зволить взяти мене заміж. І то, це має бути людина, яка не хоче магічно обдарованих дітей, бо я ж можу ще й їм гени попсувати!
Тьху!
Настрій зіпсувався остаточно. Я зиркнула на Алісу та промовила:
– Ти мене виручала. Завжди. Але я нічим не можу тобі допомогти! Бо чим така, як я, може допомогти такій, як ти, в академії Торенвес?!
– Тобі всього лиш треба туди сходити…
– Ні.
– На особисту зустріч з деканом.
– Я сказала ні!
– Ну, Мелісонько! – сестра підскочила до мене і схопила мене за руки. – Від цього залежить моя аспірантура, ти розумієш? Тобі треба лише сходити на зустріч, послухати, що він там говоритиме, і потім все переказати мені. Ми ж такі схожі! Це зовсім не страшно. Він тебе не вкусить, чесно-чесно. Мелісо, я не можу туди піти! Ти ж знаєш. Мені в цей же час треба бути у бабусі на ритуалі!
Бабуся, могутня відьма, з нас двох визнавала винятково Алісу. Я ж попсована! Такий бабусин підхід Аліса не схвалювала, але від нових знань відмовитись не могла. До цього ритуалу вони готувалось дуже довго, я про це знала. Тож сестрина доля справді, без перебільшень, вирішувалась у мене на очах. Але…
– Твій декан нас не переплутає! – обурилась я. – Ти розумієш, що ми все одно різні?
Аліса продемонструвала мені кулон.
– Це замаскує твою ауру. Ти просто посидиш в нього в кабінеті, озиватимешся на моє ім’я і спокійнісінько послухаєш, що він там розкаже і до чого така терміновість. Мелісо, сонце, ну допоможи! Будь ласка! Я ж тобі ніколи не відмовляла!
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Як завоювати сніжну відьму. Академія Торенвес, Марго Вольська», після закриття браузера.