– Ось і ти, моя люба! – незнайомець впевнено затягує мене у будинок. Притискає та цілує у маківку. Врізаюся у широкі груди, вдихаю теплий, сонячний аромат його парфумів. – Я… що… – намагаюся відштовхнути нахабу, та він лише сильніше стискає обійми. – Підіграй мені трохи, я віддячу, – шепоче на вухо. ❖Теодор не збирає милі дрібнички, нікому не довіряє та не...
156
0